
<div style="text-align: center;"><a href="downloads/termekujsag.pdf" target=_blank><img width="477" vspace="0" hspace="0" height="166" border="0" src="http://217.113.62.82/COMMON_IMAGES/SITE_IMAGES/141/katalogus_helyett.jpg" /></a><br /><br />
			    </div><center><a href="downloads/arlista_sorok.pdf" target=_blank><span style="text-decoration: underline;"><img width="477" vspace="0" hspace="0" height="166" border="0" src="http://217.113.62.82/COMMON_IMAGES/SITE_IMAGES/141/letoltheto_arlistakep.jpg" /></span></a><br /><br /></center>
<div style="text-align: justify;">&#8222;Egy tibeti közmondás úgy tartja, hogy igyunk sört és legyünk vidámak. A sörfõzés majdnem egyidõs az emberiséggel. Már a Kék-Nílus völgyében is készíthettek sört, ezt bizonyítja a szudáni ásatások során fellelt közel 7000 éves edény, melyben sör maradványait mutatták ki. Az ókori Egyiptomban a rabszolgáktól kezdve a társadalom felsõbb rétegéig népszerû italnak számított a sör, amit ebben az idõben még datolyával vagy datolyalevéllel ízesítettek és kõkorsókból szalma- vagy nádszállal szívtak ki.<br /><br />Babilóniában Hammurapi király még a jól ismert törvényoszlopára is feljegyeztette a sörkészítés szabályait. A babiloniak mézzel és gyümölcssûrítménnyel varázsolták ízesebbé ezt az italt.<br /><br />Az európai sörtörténet folyamatosan fejlõdött át az ókorból a középkorba: germán katonai csapatok sörfõzõ alkalmatosságát hozták felszínre az ásatások Nagy Konstantin császár idejébõl, a negyedik századból. A korai középkorban Flandria (a mai Belgium területe) nevezetes a sörfõzésrõl. <br /><br />A sörfõzés hagyománya szorosan kapcsolódik a kolostorokhoz. A parasztok az egyházi adót gyakran sörben fizették meg, illetve a szerzetesek saját maguk is fõzték a sört, hogy megkönnyítsék a böjtölést, mivel az ivás nem tilos a böjt alatt sem. A szerzetesek sokat javítottak a sörfõzés technikáján, úgy tartják, hogy õk terjesztették el Nyugat-Európában a komlót a sör ízesítéséhez. Angliában a tömeges sörfõzés, VIII. Henrik uralkodásától virágzott fel, s terjedtek el a felsõ erjesztésû (ale) fajták. Bajorországban már 1516-ban sörtisztasági törvényt hoztak, ami szabályozta, hogy sör kizárólag maláta, komló, élesztõ és víz hozzáadásával készülhet, adalékanyagok nélkül.<br /><br />A középkori Magyarországon sert fõzhetett minden teljes jogú polgár, s az iparral telek és házhely járt együtt. <br />A középkor végi serfõzõ céhek az ipari forradalom során átadták a helyüket serfõzdéknek, amik idõvel sörgyárakká nõttek, melyekbõl pedig az utóbbi évtizedekben a felvásárlások és egyesülések nyomán nagy söripari konszernek jöttek létre.<br /><br /><span style="font-weight: bold;">Alapanyagai </span><br /></div><ul style="text-align: justify;"><li>maláta (búza- vagy árpamaláta)</li><li>komló (az ízét, színét és illatát adja meg)</li><li>élesztõ</li><li>víz </li><li>pótanyag (kukoricadara, rizs, árpa)</li></ul><div style="text-align: justify;"><br /><span style="font-weight: bold;">Sörfajták </span><br /><br /><span style="text-decoration: underline;">Alsóerjesztésû sörök (lager):</span><br /></div><ul style="text-align: justify;"><li>Pilzeni</li><li>Bak</li></ul><div style="text-align: justify;"><span style="text-decoration: underline;">Felsõerjesztésû</span> sörök (ale):<br /></div><ul style="text-align: justify;"><li>Búzasör</li><li>Ale</li><li>Stout</li></ul><div style="text-align: justify;"><br />Az egész napos rohanásban és munkában elfáradt embert egy pohár világos sör mindennél jobban felüdíti, az étkezés elõtt fogyasztott pilseni remek étvágygerjesztõ, digesztívumnak pedig aligha volna bármi is jobb, egy korsó barna sörnél. <br /><br />De segít az izgatott ember megnyugtatásában is: a Yale Egyetem kutatói szerint egy pohár sör elfogyasztása után az idegfeszültség tizenhárom százalékkal, egy üveg után 37 %-kal csökken.<br /><br /></div>
