
<div style="text-align: center;"><a href="http://www.eagent.hu/penomit/downloads/termekujsag.pdf" target=_blank><img width="477" vspace="0" hspace="0" height="166" border="0" src="http://217.113.62.82/COMMON_IMAGES/SITE_IMAGES/141/katalogus_helyett.jpg" /></a><br />
</div>
<br />
<div style="text-align: center;"><a href="downloads/arlista_kave.pdf" target=_blank><img width="477" vspace="0" hspace="0" height="166" border="0" src="http://217.113.62.82/COMMON_IMAGES/SITE_IMAGES/141/letoltheto_arlistakep.jpg" /></a><br /><br />

</div><center>
<div style="text-align: left;"><span style="text-decoration: underline; font-weight: bold;">Kávé</span><br />
</div>

<br />
</center>

<div style="text-align: justify;">Kávébogyó egy trópusi növény, a
kávécserje &#8211; &#8222;Coffea&#8221; &#8211; termése, mely a buzérfélék családjába tartozik.
A kávét a Kelet-Afrikában, Közép- és Dél-Amerikában, és a
Karib-szigeteken termelt Coffea arabica és a Nyugat-Afrikából vagy
Indonéziából származó Coffea robusta magjából, a babkávéból készítik
pörköléssel. A Coffea arabica íze erõteljesebb, de pörköléssel és
keverékekkel változtatnak rajta. A Coffea robusta jobban alkalmazkodik
a meleg, nedves éghajlathoz, és kevésbé támadják meg a kártevõk.<br /><br />A
kávé felpörgeti az embert, hiszen a koffein stimulálja az agykérget.
Egy csésze kávé elfogyasztása után 5 percen belül az egész test
szöveteiben kimutatható a koffein. Koncentrációja 20&#8211;30 perc múlva éri
el a maximumot, és körülbelül 3&#8211;6 óra múlva, terhes n&#245;k esetében még
lassabban csökken a felére.  Nagy mennyiségû koffein gátolja a
foszfo-diészteráz enzimet, és befolyásolja a neuronok tüzelését ezáltal
ébren tartja a fogyasztót. A kávé hatással van a anyagcserénkre, hiszen
felgyorsítja azt. <br /><br />A kávé Etiópiában õshonos. A pörkölt, õrölt
kávéból készített ital fogyasztását Jemenben jegyezték fel elõször. A
kávé fogyasztása, annak élettani hatásai miatt, a szufi rendek
virrasztó szertartásain vált jellemzõvé a 15. század második felében.
Vélhetõen a szertartásokon résztvevõ vallásgyakorlók vitték át a
hétköznapi életbe a kávéivás szokását. A kávéfogyasztás ismertté válása
alapozta meg a kávéházak elterjedését a muzulmán világban.<br /><br />A
kávé Európába érkezésekor már megindult a városiasodás és a
polgárosodás folyamata. Az egyre nagyobb teret nyerõ polgári életvitel
megváltoztatta az étkezési szokásokat is. Az addig általános napi két
meleg étkezés elé bekerült a reggeli; a korai ebéd és vacsora a polgári
életforma kötött munkaideje miatt késõbbre tolódott. Ez az átalakulás
gyorsította a kávé térnyerését, mely alternatívát jelentett a rossz
minõségû víz, a bódító hatású sör és bor fogyasztására. A józanságot és
precizitást igénylõ városi foglalkozásokhoz jobban illettek ezek az
italok. A kávés vendéglátóhelyek legfontosabb kínálati elemei mind a
mai napig a reggeli, délelõtti étkezésekhez kapcsolódnak.<br /><br />A
17-18. században minden jelentõs európai nagyvárosban megjelentek a
kávés vendéglátó helyek. Kialakultak a nagy kávékultúrák Bécsben,
Németországban, Olaszországban. A kávé egyre szélesebb néprétegek
számára vált elérhetõvé. Európában a kávéházak társadalmi intézménnyé
váltak.Az 1800-as évek végén, a Nílus expedícióban részt vevõk fedezték
fel a jóval nagyobb tûrõképességû robusta kávéfajt az Egyenlítõ mentén.
Mindaddig a kávét az arabica kávéfaj jelentette. <br /><br /></div>

<center>
<div style="text-align: left;"><span style="text-decoration: underline; font-weight: bold;">Tea</span><br />
</div>

<br />
</center>

<div style="text-align: justify;">A tea Kína déli tartományaiban, a
Kínai-tengertõl Tibetig húzódó sávban õshonos. A teacserje külsõ
megjelenésében a rózsabokorhoz hasonlít. Virágja a csipkerózsára
emlékeztet.<br /><br />A levelei miatt kezdték a cserjét termeszteni.
Belõlük készült az illatos fõzet, a tea. A tea zamatát, finom illatát
annak a végtelen gondosságnak és türelemnek köszönhette, amellyel a
kényes cserjéket felnevelték, az összegyûjtött leveleket szárogatták,
sodorták, csomagolták. A teát magról ültetik. Az õsszel összegyûjtött
érett magvakat finom homokkal és földdel keverve porcelánedényekbe
öntötték. Az edényeket óvták a nedvességtõl, nehogy idõ elõtt csírázni
kezdjenek.<br /><br />Középkorban az európaiakat elsõsorban a kínai selyem
érdekelte. Még semmi jel nem mutatott arra, hogy száz év múlva folyami
dzsunkák teával és porcelánnal megrakodva haladnak a tenger felé, hogy
rakományukat átadják Konton kikötõjében az óceánjáró vitorlásoknak.<br /><br />Portugál,
holland és francia hajók már a 16. században felkeresték Kína kikötõit,
de a tea nem szerepelt a kivitt árucikkek között. Elõször a Holland
Kelet-Indiai Társaság 1664-ben még a holland társaságtól vásárolt 2
font teát, hogy királyát megajándékozza vele, de a következõ évben már
egyenesen Kínából szerezték be a teát.<br /><br />A tea kereskedelmi
árucikké válásában jelentõs szerepe volt annak is, hogy a kínai kormány
korlátozta a selyem kivihetõ mennyiségét, a teáét viszont nem. A tea
kis súlyú, de nagy értékû áru volt, s a külföldiek annyit rakhattak
hajójukra, amennyit az elbírt.<br /><br />Londonban 1658-ban napvilágot
látott egy hirdetést a tea kávéházi árusításáról. Ebben elírták azt is,
hogyan kell a teát elkészíteni, mégpedig &quot;régi kínai módon&quot;, a
leveleket csészékben leforrázni.<br />A konzervatív Anglia
meglepetésszerû gyorsasággal tért át a kávéfogyasztásról a teára.
Amikor a tea megjelent, Londonban már több mint kétezer kávéház
mûködött, és a 18. századra szinte mindegyik átalakult teaházzá.
Világhírû teakeverékük az Earl Grey tea eredetéhez legenda fûzõdik.
Receptjét a hagyomány szerint Grey gróf az akkori miniszterelnök kapta
1830-as években egy kínai mandarintól.<br /><br />Az angolok ismertették meg a teát Amerikával 1704-ben. <br /><br />A
teázás szokása Oroszországban gyorsan elterjedt, a 18. század folyamán
beépült az orosz életmódba. Európai területén a tealeveleket forrázták.<br /><br />Sokáig
azt gondolták, hogy a fekete és a zöld tea más-más fajtájú cserjérõl
származik. Köztük a különbség valójában csak az, hogy a zöld teának
szánt leveleket nem szárítják ki erõsen, de mindkettõ a kaméliák
családjába tartozó &quot;thea chinensis&quot; leveleibõl készül. A sárga tea
színe is a szárítás idõtartamától függ. Átmenetet képez a zöld tea
között.<br /><br /></div>
